Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Dette er afslutningen.
Begyndelsen.
Afslutningen.
Hvad det hele betyder kommer ikke os ved.
Det er op til historien at afgøre.
Det eneste, vi kan gøre, er at spille de roller, vi har fået tildelt.
Det eneste, vi kan kende, er os selv.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Lektioner i tidsrejser -
- kapitel nul.
Hvem vi var, dikterer ikke, hvem vi vil være.
Men ofte... er det en ret god indikation.
Tidsrejse giver ikke en mulighed for at ændre sig selv.
Men snarere at tilintetgøre sig selv...
Og lade noget andet blive dannet i kølvandet på, hvad der engang var.
Og deri er der en slags nåde...
Eller vanvid.
Din tur.
Jeg vil gerne -
- blive længe oppe.
Det er okay.
Jeg ordner det.
Det hele er snart overstået.
Til døden.
For hvis vi ikke tror på forandring...
Så tror vi ikke på tiden.
Jeg kan lide det her.
Hvad?
Os.
Dig.
Jeg kan simpelthen ikke opgive dig.
Du vil heller ikke have, at jeg gør det.
- Det her er... - Min Farouk.
Parasitten i mit kranie.
Det er en fornøjelse at se dig igen, Charles.
- Længe siden. - Du snød mig.
Jeg kom i god tro. Du knækkede min dreng.
Jeg har fået fortalt, han altid har været knækket.
Nu kender jeg dig.
David.
Offeret.
Drengen, der foregiver at være en mand. Kaster skylden på andre.
David, vær...
Jeg formoder, at det her gør os til dansepartnere.
Ikke sandt?
Kom så.
Afsted.
Kerry!
Kerry...
Kerry.
Mor, bedstemor. Sygdommen er endelig ankommet.
Nej!
Bag dig!
De er overalt. Så mange. For mange.
Vi skal ud af huset.
Kom.
Okay.
Cary, hvad gør vi?
Cary.
Spaghetti.
Min hjerne er fuld af spaghetti.
Hvad sker der?
Det er verdens ende.
Min verden endte for længe siden.
- Jeg kan ikke tænke... - Jo.
Cary.
De fortærer tid, ikke?
Teoretisk set, hvis man har to gange den tidsmæssige identitet -
- så ville man være dobbelt så svær at fortære.
Som et brød med to gange så meget gær.
Skal vi bage brød?
Ja, nej, nej... Jeg har en ide.
Det stopper dem muligvis ikke, men det vil bestemt forvirre dem.
Sammen.
En gang til.
Jeg ser det nu.
I er guder.
Gid vi var.
Kerry.
Jeg elsker mit job.
David, hvad du end gør, gør det hurtigere.
Dit problem er, at du tror, denne kamp er en mod en.
Dig mod mig, men jeg er ikke alene. Jeg er Legion.
- Vi har alle en ting til fælles... - Monster, monster -
- monster, monster, monster...
Vi hader dig.
Monster.
Sådan en skuffelse.
Vi kan gøre, lige hvad vi vil -
- i denne arena af uendelige løfter -
- og det var alt, du kunne finde på?
Våben? Krig?
Vi har vel mere fantasi end det.
Hvordan klarer vi det?
Jeg har ikke tid. Jeg dræber.
Kerry? Er der noget galt?
Kerry?
Nej.
Alt er helt fint.
Ved du, hvorfor du fejlede?
Fordi under al din vrede...
Findes der et barn.
Bange, lille.
Givet bort af sine forældre.
En uønsket baby -
- der ved, den er uønsket.
Jeg er et godt menneske.
Jeg fortjener kærlighed.
Nej, du gør ej.
Min søn.
Min dejlige søn.
Det er tid til at dø.
Jeg overgiver mig til dig.
Du havde ret.
Det er tid til at gå i seng.
Endelig min datter -
- har du opdaget den ægte mening med tiden.
Et hav -
- ikke en flod.
En kraft stærkere end noget enkelt individ kan kontrollerer.
Vågn nu og se hvad du er blevet til.
Tillykke.
Du har endelig tabt dine mælketænder.
Og se hvad der er kommet i stedet for...
Visdomstænder.
Kom nu.
Rejs dig fra din lur.
Det er på tide at stå op.
Jeg har boet i din søns sind i 32 år.
Jeg har set, hvad han så, jeg følte, hvad han følte -
- tænkt hvad han tænkte.
Og over tid blev det, der var et fængsel til en person.
Det er svært, at hade nogen man kan forstå.
Jeg elsker den dreng, Charles.
- Jeg ser ham som min... - Søn?
Tja, jeg kunne være en lige så stærk far som dig.
Men det ligger ikke i min natur.
- Må jeg tale frit? - Værsgo.
Den mand du mødte, den mand jeg var -
- han hentede dig herhen af andre grunde.
For at dominere og straffe.
Ikke fordi han var stærk, men fordi han var svag.
Jeg var svag.
Nu er jeg blevet ældre og træt af det hele.
Vi kalder det...
Uoverensstemmelse.
Jeg kom ikke hertil for at besejre David -
- men for at støtte ham på hans rejse.
Det, jeg prøver at sige, er... Jeg har forandret mig.
Så har jeg et forslag til dig.
Kerry?
Jeg har det ikke så godt.
Det betyder intet. Det er kun lidt gigt. Vi er stadig dødelige.
Jeg er bange. Jeg vil ikke dø.
Der er ingen ære som æren ved den endelige kamp.
Bliv ikke bange.
De sikrer tidsstrømmens bifloder -
- imod eventuelle indtrængende -
- men de er meget veltrænede.
Sit.
Bliv.
Forsvind.
Hvor er din skærm?
Mit jordiske skjold -
- tillader mig at formindske mig selv til en simplere form -
- men dette er min...
Vores oprindelige hjem.
Jeg forstår ikke...
Det kommer du til.
Trods alt -
- har du også smidt dit skjold.
Hvad er du?
Hvad er vi?
Der findes mange navne for firedimensionale væsner som os.
Men jeg vil gerne kalde dig: "Datter."
Og du kan kalde mig: "Far."
Jeg troede, du var ligeglad med mig.
Vi havde begge bare brug for tid.
Kom. Lad mig præsentere dig for den ubundne eksistens.
Vær sød, far -
- før vi går, er der en ting, jeg skal gøre.
David.
Stop!
Jeg havde ham!
- Ja, jeg så blodet. - Tror du -
- jeg ville dræbe ham med ord? - David, stop.
Lyt til mig.
Jeg ser dig. Det gør jeg.
Du er fanget i en krig, du ikke startede. Dette er min skyld.
Jeg gjorde det her. Du har aldrig haft en chance.
- Hvad siger du? - Krig er ikke svaret.
Det er problemet.
David, vi har ikke brug for denne barbari.
Jeg har indgået en aftale med Farouk.
Siger du, at vi bare skal smutte?
Vi skal respektere deres ret til at eksistere og det samme gør de.
Er det ikke det, du vil have?
At være fri?
- Det går Farouk ikke med til. - Det vil han.
Skal vi bare tro på ham?
Vi kan læse folk. Det behøver vi ikke.
Nej, jeg er kommet så langt og jeg kan ikke lade det være op til...
David.
Jeg var der ikke for dig.
Du havde brug for mig og din mor og vi gav dig væk.
Jeg kan ikke forestille mig det, men...
Jeg elsker dig, David, og det vil aldrig ændre sig.
Jeg ville kun have gjort det for at beskytte dig.
Jeg var en baby.
Jeg vil aldrig kende -
- smerten ved at blive forladt.
Men jeg er her nu -
- og jeg vil gøre det rigtige.
Så vær sød, min elskede dreng...
Lad mig være din far.
Sindssyge.
Du er blevet blød.
Var jeg virkelig så bitter og fyldt med had?
Hvor er du smålig.
Her.
Lad mig vise dig hvad jeg har lært.
Min smukke dreng.
Kom, King. Kom så.
"I seng, i seng, sagde moderen."
Det er altid blåt.
Lad mig være i fred!
Stop engang. Er det? Hvem er det?
- Hvorfor er de lækre så vanvittige? - Hvordan får det dig til at føle?
Vi er nødt til at få det bedre. Jeg ledte efter dig.
David? Nej.
Slik eller ballade!
- De er efter dig. - David!
Tag min hånd.
Vi kan gøre det sammen.
Ser du?
Du bestemmer, hvad der er ægte, og hvad der ikke er.
Kun dig.
At se hvad du er blevet til.
En dreng fyldt med hævn.
Mange tak.
Undskyld.
Bliv bag mig.
Hvordan...
Tak.
Sydney Barrett, Gabrielle Xavier -
- og spædbarnet David.
Universet anerkender jer -
- at I eksisterer og at jeres eksistens er vigtig.
Jeg kan se, at I har lidt -
- at folk I elsker, har lidt -
- og I vil vide, at det betød noget.
Det gjorde jeg.
Det gør det.
Intet af værdi er nogensinde forgæves.
Gjorde han det?
David?
Den David du kender, er næsten forsvundet. Hans fortid ændrede sig.
Og nu vil din fortid også ændres, Sydney Barrett.
Det liv du har levet, dine minder -
- alting vil blive nyt.
Så jeg dør?
Denne dig, den du er nu.
Men den dig du bliver...
Hun bliver... fantastisk.
- Hvordan kan du... - Jeg er tiden.
Jeg ser alt.
Jeg kan lide dig trøje.
Mange tak.
- Dør jeg så nu? - Nej.
Jeg giver dig tid til en sidste ting.
Og tak fordi du hjalp mig, da jeg var menneskelig.
Hvad skete der lige?
Jeg tror, vi reddede verden.
Så... en ny begyndelse.
Hvad vil du helst?
Være en baby.
Derefter en dreng.
Så en mand.
Når du er voksen, så kom og besøg mig.
Sammen vil vi styre verden.
Nej.
Det tror jeg ikke, jeg vil.
Tja...
Okay.
Nu er jeg parat.
Se lige på dig.
Jeg føler det som om, jeg er sofistikeret.
Jeg ville kalde det vis.
Har du det godt, gamle mand?
Jeg tror ikke, du kan kalde mig det længere?
Så...
Hvad så med bror?
Det kan gå, min kære.
Det kan gå an.
Denne verden...
Giver ingen mening, hvis ikke du er i den.
Jeg har det på samme måde.
- Er David...? - Nej. Han er ovenpå.
Med sine venner.
Vores barn har venner.
Gudskelov.
Har du det godt?
Overvejer du nogensinde, om du skulle have ladet mig sove?
På hospitalet?
Aldrig.
- Jeg så dæmoner. - Ja, det gjorde du.
Jeg så en abe med en konge i sit hoved...
Jeg så vores søn som voksen...
Men så vred.
Sammen bekæmpede vi en ond tyran.
Så... dæmoner...
Det lyder til, du havde det lettest.
Jeg kan ikke gøre det uden dig.
Han har brug for os begge to.
Ikke flere rejser.
Ikke mere blodsudgydelse.
Du ved, jeg har altid ønsket at blive lærer.
Vil du kysse mig?
Ja for pokker da.
Er du ikke overrasket over at se mig?
Hun fortalte det. Switch.
Jeg må gøre det hele en gang til.
Dette liv.
Og jeg vil vædde med, du bliver fantastisk.
Uden mig i nærheden.
Det gør jeg.
Beklager.
Jeg kan lide din mor.
Jeg ser frem til at lære hende at kende.
Hvad så nu?
Skal vi bare...
Fade ud.
Ud i æteren.
Jeg må sige, jeg troede ikke, du ville hjælpe mig.
Det gjorde jeg heller ikke.
Jeg hjalp ham.
David.
Vær en god dreng.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org